Мария Илиева
Лято

chitanka.info

Като, зачервена топла питка

се изтъркули слънцето

по небосклона.

Жерави с крилата галят планините,

посинели от тъга по склона.

Мръква се. Нощта притихва.

Разтворената пазва на небето

ръси разтопените жълтици

във очи, усмихващи се с обич.

Милва тих ветрец тревите,

а щурец с цигулка ги приспива.

Неразумни мисли връщат ме,

при тебе, във прегръдката,

където съм щастлива!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.